Åh, nej, åh, nej, åh, nej.
- Hvad er der galt, Richard? - Det er den auktion i morgen.
Det ved jeg godt. Jeg er også spændt.
Spændt? Jeg er rædselsslagen. Tanken om dig på en auktion.
- Auktioner er herlige. - Især en herregårdsauktion.
Især på herregårde.
Du tror, at ting, der har tilhørt adelen, er dobbelt så meget værd.
Jeg mener, at hvis ting har tilhørt adelen, er de dobbelt så meget værd.
Der ser du. Du må ikke overskride budgettet, Hyacinth!
Læg dig nu til at sove. Du får brug for al din energi i morgen.
Hvem kan det være så sent?
Skulle du ikke tage og finde ud af det?
- Mig? Måske et det en gal kvæler. - De plejer ikke at banke på.
- Kvælere kommer ind ad vinduet. - Du ville sende mig ned alligevel.
- Hvorfor går du ikke derned? - Jeg holder sengen varm til dig.
- Det er mrs. Braddock. - Ikke igen.
- Hvad er der nu galt? - Fars brudte ægteskabsløfte.
Så send ham derned. Vi behøver vel ikke stå op, fordi han skal giftes.
- Far kan ikke snuppe hende. - Han friede da.
Han siger, han kun lovede hende en midlertidig stilling.
Jeg føler med hende.
Husk nu, at du lovede ikke at overskride budgettet.
- Hvad med hatten, min ven? - Ja, en brugt hat kan vi vel købe.
Hvad mener du med en brugt hat?
- Jeg har da købt den fra ny af. - Nå, den.
Sig mig nu, om det ligner en "blande-sig-med-adelen-hat".
- Den er god nok. - Døm ikke for hastigt.
Husk på, at den skal færdes blandt meget adelige hatte.
- Den er gad nak. - Pjattehoved.
Man kan sagtens forveksle den med en adelig hat.
Nu forveksler du ikke mit checkhæfte med et adeligt checkhæfte, vel?
- Er du klar? - Lad os vente, til de er kørt.
Kan vi ikke bare køre, før de kommer ud?
Så møder vi dem måske. Hun synger bare for mig og ødelægger min dag.
- Hun hyler dig jo helt ud af den. - Hendes slags hyler folk ud af den.
- Du er en stor dreng nu. - Og hun er en stor mundfuld.
Bare lad det gå ind ad det ene øre og ud ad det andet.
Det er meget lettere at vente, til de er kørt.
Så kører de i én retning, og vi kører i en anden retning, og så er alt godt.
- Skal de da ud? - Ja, se selv.
- Nå? - Pænt.
"Pænt" siger han. Kan du ikke finde på noget bedre?
I dag kunne jeg blive forvekslet med en vigtig person.
Forveksler nogen mig med en vigtig person, må de tro, hvad de vil.
Det er jo kun en tilfældighed, at jeg ikke er en vigtig person.
Jeg er vigtig. Men det er tilfældigt, jeg ikke er mere vigtig.
Endog adelig.
Hun spenderer som en adelig.
- Hvad gør vi ved mrs. Braddock? - Er hun der stadig?
- Jeg ved det ikke, men hvad gør vi? - Fortsætter larmen, må de gifte sig.
Yndigt. Så håber jeg, at du vil overbringe nyheden til Hyacinth.
Tænk at skulle fortælle Hyacinth, at far skal giftes i hans alder!
- Hvorfor vil han ikke have hende? - Mrs. Braddock er rædsom.
- Alle hans kærester er rædsomme. - Måske er rædsomt det, han kan li'.
Det kan mange. I sku' se, hvad nogle af mine herrevenner har derhjemme.
Jeg kunne ikke nøjes med noget rædsomt.
Der skal være stil over det.
Det var let nok, da jeg var ung.
Men nu er det sgu hårdt. Den evige kamp for at forblive tiltrækkende.
- Du sagde: "Kør til venstre." - Du hørte det bare som "venstre".
- Hvorfor skulle jeg have gjort det? - Fordi du er på tværs i dag.
Allerede i morges var du vældig nonchalant omkring min hat.
- Har kortet så gjort dig klogere? - Ja Vi er faret vild.
Far spørger, om I vil se efter, om mrs. Braddock er der. Han vil ud.
- Og han tør ikke, hvis hun er der. - Hvorfor ser du så ikke selv efter?
Hun bider. Og hun ser ud som en, der godt kunne være betændt.
- Og det er bare hendes fjæs. - Vil du se efter, om hun er derude?
Det er lige meget, om jeg bliver bidt og betændt.
Hun bider ikke dig. Hun kan godt li' mænd.
Hun bider mig, og hun kan li' mænd.
Det var, før jeg opdagede baconsandwicher.
Kom nu. Så holder jeg din sandwich.
Niks. Jeg har set, når du holder et stykke af en stakkels fyrs bacon.
Jeg spiser færdig først.
Hvad vej skal vi nu? Venstre eller højre?
Højre.
Nej, venstre!
Nej, om igen. Til højre.
- Pas på dyrene. - Her er da ingen dyr.
- På landet er der altid dyr. - Pyt med dem. Er vi på rette vej?
Ja, vi er.
Og hold så op med at forvirre mig. Det kan jeg ikke fordrage.
- Pas på bilen der. - Jeg kan godt se den.
Det er vist Elizabeth og Emmet. Blink med lygterne.
- De kørte gudskelov den anden vej. - Jeg kunne ikke lide Hyacinths hat.
- Jeg kunne ikke lide Elizabeths hat. - Pyt med den. Ved du, hvor vi er?
Ja, jeg har min finger på stedet. Vi fortsætter hen til en korsvej.
- Hun er ikke herude. Hov, hvad nu? - Tjek lige gaden.
Gaden? Hvem har talt om gaden? Jeg skulle se, om hun var udenfor.
Gå hen til lågen og kig begge veje.
- Er hun der, så bed hende gå væk. - Det moderne livs stress og jag.
- Pas nu på. - Han skal ikke i krig.
- Han må ikke komme til skade. - Er mrs. Braddock da så bidsk?
Nej. Hun bliver bare lidt ophidset.
Kan du huske det? Ophidset.
- Der er fri bane. - Smaddergodt.
- Han lovede at gifte sig med mig. - Hvad gør De der, mrs. Braddock?
Jeg er gammel og vil gerne sidde.
- Hvor er min hund? - Den løb.
- Bed De min hund? - Aldrig.
Kom så, gamle tøs. Kom herhen.
Kom så, tøs. Hvor er du henne?
- Jeg står lige her, skat. - Ikke Dem, mrs. Braddock.
På skiltet stod der, at Nettleford var den vej.
- Det så jeg ikke. - Jeg læste altså rigtigt.
Bør man læse, når man kører?
Kom nu. Ellers når vi ikke auktionen. Tiden arbejder ikke for os.
Richard Døren, min ven.
Der ser du, Richard. Jeg sagde jo, jeg ville vise vej.
Jeg har glædet mig. Det er længe siden, jeg har været til auktion.
Og som prikken over i'et er der den ro og sjælefred, -
- der kommer af at vide, at Hyacinth kører af sted i modsat retning.
Ja, det er en særlig følelse. Som at vågne op fra en ond drøm.
- Glem hende. Slap af og nyd dagen. - Det har jeg også tænkt mig.
Jeg kunne nu godt lide Derek. Han var en rigtig gentleman.
Han havde altid noget i bilen til at lægge imellem en og det våde græs.
Godt, du kom. Gider du skifte kanal?
- Hvad vil du se? - Toeren.
Du kan bare det der.
- Skulle vi byde mrs. Braddock? - Så bliver hun bare hængende.
Det føles forkert at drikke te, når hun er ude i den gamle bil.
Hvordan tror du, hunden har det?
Du gav hende da morgenmad.
Jeg kan ikke nyde noget, når jeg ved, hun sidder derude.
Hun må jo ud engang. Jeg kan ikke leve under den her hund for evigt.
Du kunne jo ae mig lidt i stedet.
Giv du mrs. Braddock en kop te.
- Det vidste jeg, han ville sige. - Far kan give hende den.
Hvis de boede i bilen begge to, kunne vi leje værelset ud.
Han holder ikke nok af hende. Hun er bare hans legetøj.
Det kender man jo.
- Vi kunne også bytte rundt på dem. - Herregud. Hun får en kop te.
Se. Jeg førte dig lige til døren.
Hvorfor skulle du besvære dig sådan?
Det er et hus efter min smag.
Du bliver straks revet med. Vi har ikke råd til at købe huset.
Jeg ville gøre noget ved gardinerne. Gardinerne er lidt burgøjseragtige.
Tror nogen, jeg er en adelig person, skal du ikke sige, at jeg ikke er det.
Så bliver de bare forvirrede. Udvis konduite og lad dem blive i troen.
Min gode mand, kunne De sige mig vejen til auktionssalen?
- Gennem porten, frue, og til højre. - Tak.
Sikke en pli. En, der fastholder tradtionerne. Man mærker det straks.
- Bør jeg give ham drikkepenge? - Det tror jeg ikke.
Du har ret. Noget så ufint som penge ville bare chokere ham.
Mylord. Hendes Nåde vil gerne tale med Dem. Hun er i Det Blå Værelse.
Der ser du. Jeg har øje for kvalitet.
Der er ingen grund til at se på dem. Har du set vurderingspriserne?
De falder ikke rigtig i min smag.
Mon der er noget a la Gainsboroughs "Blå Dreng"? Men billigere, ikke?
Undskyld.
Vi tænkte på, om De havde noget hen ad Gainsboroughs "Blå Dreng"?
- Desværre ikke. - Hvor ærgerligt.
- Så et smukt blomstermaleri da? - Det tror jeg ikke.
Males der ikke blomsterbilleder mere? Jeg har et smukt et hjemme.
Malet af miss Patience Fullerton. Kender De hendes billeder?
- Det tror jeg ikke. - Hun er meget talentfuld.
Man kan næsten lugte blomsterne.
Nu ved jeg det. Hvad med noget hen ad "solnedgang" af mr. Van Kok?
Kom.
Det ligner far som ung.
Goddag.
Her er mange dejlige ting. Jeg er glad for, vi kom.
- Også mig. Hvad vil du byde på? - Næsten alting.
Bortset fra våbenskjoldet er det mage til mit eget kongelige stel.
Hyacinth!
Jeg var lykkeligst med Derek, indtil tragedien indfandt sig.
- Hans kone opdagede det. - Hun var dødegoistisk.
- Han var skeløjet. - Han havde et slapt, sexet øje.
Onslows når helt ned til støvlerne.
Spil nu bare, Daisy.
Snap!
Vi er nu nået til katalognummer 83, et sæt smukke dekorerede vaser.
- Dem kan jeg godt lide. - Vel kan du ej. Ikke til den pris.
- Måske indbringer de endnu mere. - Akkurat.
- Skal vi begynde ved 100 pund? - Nej sæt dig på dine hænder.
Nogen bud på 100 pund? 75?
- De bliver billigere. - Sæt dig på dine hænder.
50 pund? Der er budt 50 pund.
Der er budt 50 pund. 60 pund?
60 pund, frue. 70 pund? Der er budt 70 pund. 80 pund?
90 pund. Der er budt 100 pund. Der er budt 110 pund.
Første, anden, tredje 110 pund. Solgt til den herre ved vinduet.
Og nu, mine damer og herrer, nummer 142, en victoriansk skærm.
Se, det er Elizabeth og Emmet.
- Byder De på skærmen, frue? - Nej! Hold så op med at vinke.
Iguder.
Vi skulle have budt på skærmen. Den føltes helt hjemlig.
Næste nummer er lidt af en familiekuriositet.
Seks flasker af enkefru Ursulas hjemmelavede stikkelsbærvin.
Hun var lidt af en ekspert i fremstillingen af landvine, -
- og disse har ligget på flaske i en længere årrække.
- Enkefru Ursulas stikkelsbærvin. - Den har vi vist lige råd til.
Nå. Er der nogen, der vil byde skal vi sige ti pund?
Ja!
Solgt.
Det bliver højdepunktet ved mit næste finere middagsselskab, -
- når jeg byder mine gæster et glas af enkefru Ursulas stikkelsbærvin.
Tab dem nu ikke. Ih, der har vi jo Hans Nåde.
- Goddag, Deres Nåde. - Goddag.
Jeg ser, De har købt mors dynamit.
- Jeg har et blik for kvalitet. - Men det der kan ødelægge synet.
Og det er helt og aldeles håndlavet af enkefru Ursula?
Bestemt. Alle vi andre gemte os langt væk fra mors bryg.
Vi må vist se at komme hjem.
Ikke før vi har inviteret Hans Nåde til at skåle med os for den gode frue.
En skål for mor? Det kan man jo ikke afslå. Lad os gå indenfor.
Ih, hvor dejligt.
Det har været en interessant dag, -
- men der var nu ret få af vores slags til stede.
Vær klar til at lade propperne springe, Richard.
Klar til at springe.
Jeg advarede Dem mod mors dynamit.
Måske var det det, der slog hende ihjel.
- Åh, undskyld. - Hun skal bare ind i bilen.
Tak...
Jeg håber, Deres Nåde vil gøre mig den glæde -
- at komme til et af mine middagskelsabler.
Så skal vi belt hestemt drikke lidt -
- af enkefruens Iemmehjavede vikkelstærbin.
Er hun lidt tungnem?
Hvorfor binder han mig?
Hvorfor binder denne tølper mig? Jeg bliver holdt fanget, Deres Nåde.
En hvid kvinde med hat på. Verden er af lave.
Slip mig, slyngel!
Jeg forsøger at give dig sikkerhedssele på.
Åh, Richard. Gudskelov, du kom i sidste øjeblik.
Farvel.
Du skal ikke dreje her. Kør lige ud.
- Hvorfor? - Far skal have en gave.
En flaske af enkefru Ursulas Iemmehjavede bikkelærstin.
- Pas på postkassen. - Så gerne.
Er vi der?
Er du sikker på, du vil det her?
Jeg er da fuldstændig på det rene med, hvad jeg vil, Richard.
- Hyacinth? - Ja, min ven?
Det er den vej.
- Hvad laver du nu? - Ikke et ord, Richard.
- Der fik du den. - Vuf! Lad os dele en flaske af enkefru Ursulas lemmehjavede bikkelværstin.
Goddag.